- Dette er sket: - Det begyndte, da jeg var otte.
- De har hentet mig, siden jeg var 9. - Jeg troede, at det var drømme.
Det var altid den samme mand.
Din farfar var en helt, Charlie. Ligesom din far.
Han troede, at han var blevet bortført af rumvæsener.
Der var en mand i et omrejsende tivoli, som han var bange for.
- Han troede, at de ville komme efter dig. - Det har de gjort.
Du tror, at du er blevet bortført af rumvæsener.
Jeg vil bevise for dig og alle andre, at jeg ikke er skør.
Med den viden jeg har fået, følger ganske stor magt.
- Hvad mener du, far? - Jeg vil knytte dig til projektet.
Alt hører sammen med familien Clarke. De er nøglen til alt.
Du vil afslutte noget, din far begyndte på.
Både Charlie og Lisa blev hentet den 8. september i år.
- De parrer ham med... - En fjerdedels rumvæsen!
- De ved, hvor du er. - De kan ikke gøre mig fortræd.
- Fordi rumvæsener beskytter dig? - Ja.
Din far var vigtig for dem, og det synes du også at være.
Vandet er lige gået!
Lisa har født et barn. En lille pige.
- Ved du, hvad hun skal hedde? - Allie.
Hun hedder Allie.
Skal vi tage hende?
- Er du klar, Patty? - Jeg er klar.
Vi havde været ude at fiske og havde lige forladt Tahoe City.
Det var ikke en fisketur, vi havde besøgt familien Norton.
- Vås, vi havde fisket i Echo Lake. - Vi fiskede ikke.
- Husker du ikke sådan en aften? - Jeg ved, at jeg ikke fiskede.
- Må jeg tale ud? - Det her skal være rigtigt.
Sådan er hun altid. Vi kom altså kørende på Highway 89...
- Enig i, at det var 89'ern? - Det er klart!
- Klokken var omkring halv otte... - Pludselig ser vi et lysskær.
Som når man så mod solen, da man var barn, bare lysere.
Hvorfor skulle han have set mod solen? Det gjorde jeg aldrig.
Må jeg tale ud? Du afbryder mig.
Dette lys passerer ikke over os, snarere gennem os.
Det forsvinder bag nogle træer, så vi standser bilen og går ud.
Bag træerne ses et lysskær...
Min Mike var meget modig. Det var du altså, skat.
- Jeg gjorde ingenting. - Du tog min hånd og beroligede mig.
- Det havde enhver da gjort. - Nej, du!
Lyset stråler mod os, og bilen dør oppe på bjerget.
Vejen er kurvet, der er skråninger i siderne, og jeg kan ikke styre.
Det underlige er, at lyset gjorde, at jeg var ligeglad.
Jeg vidste, at det ville gå fint.
Så pludselig befinder vi os uden for vores hus i Walnut Street.
Klokken er fem om morgenen, og himlen bliver lysere.
Om aftenen var vi oppe på bjerget, og først ni timer senere var vi hjemme.
Det skete den nat. Tre måneder senere begyndte Mikes drømme.
Drømmene var så ubehagelige, at jeg ikke ville sove.
Jeg drømte det samme, men ingen sagde noget til den anden.
Vi sad der og så tv, og forsøgte at holde os vågne.
Det var først, da vi kom til hypnotisøren-
- at vi kunne huske, hvor vi havde været den aften, -
- og hvem vi havde været sammen med.
Denne tegning tegnede Mike, da dr. Fulton havde hypnotiseret ham.
Og det her tegnede Patty, da lægen bad hende om det samme.
Der er ingen tvivl.
Min kone og jeg har været hos rumvæsener.
Vi har fortalt om det flere gange. Men du er her ikke af nysgerrighed.
Har du selv oplevet noget?
Hvis en drøm kun er en drøm, noget der sker i hjernen, når man sover, -
- så er der ikke mere. Den har man hurtigt glemt.
Men hvis drømmene kommer, når man er vågen, er det en anden sag.
Så søger vi andre, der har drømt som os og set, hvad vi har set.
Når drømmene bliver virkelige, er det godt at vide, at man ikke er alene.
Det føles, som om jeg ikke kan påvirke noget. Alt føles meningsløst.
Alt slutter alligevel, så pyt... Dagene går, uden at der sker noget.
Jeg har ikke lyst til at lave noget.
Jeg kunne bruge lidt hjælp.
Når du er midt i en sang, tænker du så på, hvordan den ender?
Nej, så må jeg koncentrere mig om, hvad jeg laver netop da.
Jeg er med!
Tak.
- Dybsindig pige! - Hej, mor.
Er vi her for at få viden eller for at spille rock?
Sid ved siden af mig, så stemmer min timing bedre.
Hun er datter af en trommeslager.
Folk har altid holdt af at snakke med mig.
Hvad folk siger, behøver ikke at betyde så meget.
Men det åbner døren til et rum, der er nyt for en.
Pyt med hvordan man kom dertil. Det vigtige er, at man ser noget nyt.
Vi har fået nye optagelser af Allie.
Hun kan tage en bold, men ellers ser vi intet exceptionelt.
Du må være lidt tålmodig!
Visse arvelige egenskaber viser sig først i puberteten.
Vi kan ikke hente hende hertil. Så tager de hende tilbage.
Sådan var det før...
Vil du se, hvad vi kan gøre? Kom med her.
Mikrobølgestråling.
Når det gælder en mikrobølgeovn, er den præcis 12,5 cm.
Hvis vi blokerer den bølgelængde, har hamsteren det godt, -
- men hvis vi lader bølgelængden passere...
I meditation taler man om den harmoni, der præger naturen.
Det her er samme idé...
men uden videnskabens ideer om guddommelighed.
Eller snarere inden for matematik. En, en, to, tre, fem, otte...
Fibonacciserien. Et tal plus det foregående giver næste tal.
Disse tal er overalt. I snegle, nebulaer, knogler, DNA...
Det er Guds egen ligning.
Koen, der græsser fornøjet på engen, det græs, den æder-
- vinden, der blæser gennem alt...
- Fører det til noget? - Fartøjerne er lavet til fem.
I Mexico var der 1.597 observationer sidste år. Tre fingre, en tommel.
Antallet af par, du analyserede, da du søgte Allie - 55.
En, tre, fem - 55, 1597! Fibonaccital, alle sammen.
Hvor mange lys har vi på tavlen? 46.367!
Med Allie bliver det 46.368.
Det 24. fibonaccital.
Hvordan skal vi nu anvende denne opdagelse, -
- så vi kan tage os af nummer 46.368 - vores lille Allie?
Dette er mr. Miller. Han er blevet bortført 13 gange.
Ham vil jeg ikke sprænge. Vagtmesteren ville blive rasende.
Mr. Miller har et implantat, som vi følger.
Se på kortet her.
Topeka... Montpelier... Augusta...
Der har vi det, Ellsworth i Maine. Det er her.
Implantatet sender på bølgelængder baseret på hyperfin hydrogenstruktur.
Universets mest fundamentale bølgelængde.
De frekvenser er blokeret. Som da hamsteren ikke blev sprængt.
Implantatet kan ikke sende.
Vil vi hente nogen, så bør det lykkes uden at de bliver hentet tilbage.
- Fungerer det på pigen? - Allie har intet implantat.
Hun har en neuronspiral.
Men vi kan også blokere hendes frekvens.
Og de kan ikke finde hende.
Så henter vi hende hertil, inden hun giver sig til kende.
Hun har vel ikke givet sig til kende?
Lkke ifølge vores agent.
Vi har en person i morens terapigruppe.
Godt.
Jeg forbinder det med landingsbanen i Lake Superior.
Da kondensstriberne viste sig over St. Paul, -
- firedobledes antallet af infektioner i åndedrætsorganerne.
- Det er vist langt ude. - Husk... Vi er her for at lytte.
- Jeg synes, at det er langt ude. - Der er en base på søens bund.
Staten påstår, at søen er forurenet, for at holde nysgerrige væk.
Kondensstriberne er meddelelser.
- Hvor får du din information? - Jeg er blevet ført dertil.
- Hvorfor druknede du ikke? - Jeg kunne ånde under vandet.
Er det mere sandsynligt, at du mødte din døde søn på et rumskib?
- Jeg har ikke udtrykt tvivl. - Man kunne se det på dig.
Jeg tænkte på, hvordan det var, da jeg mødte min dreng.
Vil du fortælle os om det, Dale?
Vores søn døde under Operation Ørkenstorm.
Det lyder, som om det var en film, men det her var ingen film.
Han skulle køre proviant ud i ørkenen.
Krigen var forbi, og han kørte på en mine - en af deres eller en af vores.
De hentede mig første gang et halvt år efter Lukas død.
Da jeg vågnede, stod fem unge mænd ved min seng.
Det var soldater, ligesom min søn.
De spurgte, om jeg ville møde Luke, -
- og pludselig var jeg i et stort hvidt rum.
Der var Luke, og vi talte sammen.
Vi havde skændtes, som fædre og sønner gør-
- og han meldte sig, inden vi fik det ud af verden.
Men nu talte vi med hinanden, som om alle bekymringer var væk.
Soldaterne hentede mig hver aften. Først talte jeg kun med min søn-
- om, hvordan det gik for Mariners og hvordan han havde det.
Det var vidunderligt at se ham igen.
Men så begyndte de at føre ham væk. Vi talte med hinanden, -
- og pludselig var han væk. Som om de ville se mig sørge igen.
Af og til begyndte vi at skændes - altid om det samme.
Din søn er død. Det er bare mareridt.
- Det sagde min kone også. - Var det derfor, I blev separeret?
Nej, vi kunne ikke døje hinanden.
Vi havde kun Luke tilfælles.
Du opførte dig som et svin over for ham, og nu skammer du dig over det.
Synes du, at det her ser ud til at være drømme?
- Det kan du have lavet selv. - Sid ned Dale, vil du ikke nok?
Alle er kommet her, fordi I ved, at I har oplevet noget.
Det er svært og smerteligt, men sammen kan vi klare det.
Hvorfor tror du mig ikke? Du ved, hvordan det er at blive bortført.
Jeg kom bare med alternative forklaringer.
Undskyld, jeg har kørt Allie til fodboldtræning.
Charlie gæster os i dag. Han optager en dokumentarfilm-
- om mennesker, der har oplevet det samme som jer.
Vi andre er gået med til, at han filmer, men hvis du ikke vil...
Nej, jeg vil ikke. Vær rar at slukke.
- Jeg værner om mit privatliv. - Det er i orden.
Har vi?
Dorothy tror, at hendes katte er rumvæsener.
Bor de i Lake Superior?
I den gruppe føler jeg mig helt normal.
- Så du laver en dokumentarfilm? - Ikke helt...
Jeg har selv haft oplevelser.
- Hvorfor begyndte de at hente dig? - Da jeg var barn.
Jeg forstod ikke, hvad det var, før jeg blev voksen. Siden barndommen...
- Også jeg. - Men de henter mig ikke mere.
Det har de ikke gjort i ni år, og siden da har jeg søgt bevis for, -
- at det virkelig skete, og hvorfor de holdt op.
Jeg ville stadig sige, at jeg laver dokumentarfilm.
Syntes du om at blive bortført?
Så du frem til det?
Mig gav det et fantastisk kick.
Det var skønt.
Jeg tror, at det vil føre noget godt med sig.
Nu tror folk, at vi er skøre, men det vil ændre sig.
Vi er blevet udvalgt af en grund og bliver interessante.
For mig var det ikke et kick.
Jeg vidste ikke, hvad der skete, og jeg gjorde modstand.
Sikker?
Jeg skal af sted. Min datter kommer snart hjem.
- Har du en datter? - Allie. Hun er ni år.
Har du et billede af dig selv som barn?
- Kan det gå så langt tilbage? - Hvorfor ikke?
Jeg har et foto af mor og mig.
Hvor er hun køn.
Det der er far som barn sammen med min farfar.
Er du enig i, at det her er lidt underligt?
Og nu blev det mere underligt...
- Der er han. - Det her har jeg aldrig set før.
- Blev din far også bortført? - Det begyndte med farfar.
Det rammer visse familier. Vi kalder det mindecentre.
De tager dele af vores hukommelse og vælger virkelighed for os.
Det tivoli gjorde far bange.
Det er ikke spor usædvanligt.
Men det her?
At bruge dele af din fars hukommelse til jer begge...
Yderst mærkeligt!
Jeg vil lade jer genopleve en bortførelse ved hjælp af hypnose.
Vi kan måske få at vide, hvor I mødtes.
Jeg synes, at vi skal begynde, Lisa.
Med denne information kan vi måske gå nye veje.
Kan vi gøre det nu? Må Charlie være med?
Det virker jo, som om vi har meget tilfælles.
- Jeg burde klæde om først. - Det gør ikke mig noget.
- Har du været her før? - Med far, da jeg var lille.
Bare jeg kan opføre mig ordentligt. Mor og jeg fik som regel pizza.
- Hvor er din mor nu? - Hun er sygeplejerske i Detroit.
Far var hendes patient.
- Og hvad laver din far? - Han døde, da jeg var otte.
- Det gør mig ondt. - Min stedfar er musiker.
Mor er ernæringsfysiolog. Hun ville ikke synes om maden her.
Min rigtige far-
- opfandt buzz-kontrollen og dele af flydepunktlogikken.
- Vi kunne være havnet i et tivoli. - Det her minder om et tivoli.
Skål for os.
Hej.
Jeg hedder Charlie.
Du går i 3., ikke? Så læser du historie og "Sarah, Plain and Tall", -
- og du læser om elektricitet og magnetisme.
- Jeg har undervist i 3. - "Sarah, Plain and Tall" var sidste år.
I år læser vi "Island of the Blue Dolphins".
Så i år skal jeg lære en masse vigtige ting?
- Læser alle det der? - Stort set.
Glemmer alle det bagefter?
- Det har jeg ikke tænkt på... - Undskyld. Jeg fandt ingen parkering.
- Du er sød. Hvor er Lisa? - Henter hvidløg. Hvordan gik det?
At stå på mål er enten trist, trist, trist eller hjælp, hjælp, hjælp!
Jeg synes ikke, at det er trist. Der sker altid noget.
Og så er det hjælp, hjælp, hjælp!
- Ikke hvis man følger med i spillet. - Dig påvirker man ikke så let.
- Hvem er du? - Det er vi ikke klar over.
- Er det en kort visit? - Det er en lang historie.
Fire studenter vil have keltiske bånd og en kunstner vil ha' en tatovering-
- i ansigtet for at skjule alle hans løgne.
Jeg er tatovør. Bed Lisa vise dig sit rumvæsen.
Du er bare sød! Vi ses sikkert.
- Tager du et billede af ansigtet? - Helt sikkert.
Charlie spiser hos os. Hvis du er sød, må du dække bord.
- Så du er lærer? - Jeg har været.
- Hvad skete der? - Jeg blev interesseret i andre ting.
- Har du også været på rumskibe? - Jeg tøvede med at sige det.
Men det havde været underligt at deltage i gruppen uden at sige det.
- Ja, det har jeg. - Var det uhyggeligt?
- Lidt... - Blev du ond af det?
- Det tror jeg ikke. Hvorfor? - Mor blev heller ikke ond.
Men en del andre er blevet det. Bange mennesker bliver onde.
- Du arbejder sent. - Jeg laver en sidste kontrol.
I dette lys minder du om min far.
Du er lige så målbevidst som ham. Sådan er jeg ikke. Det er flot.
- Jeg vil være færdig med det her. - Lige hvad jeg mener.
Hun kunne være en hvilken som helst lille pige, ikke sandt?
Der ser ikke ud til at være noget specielt ved hende.
Det her er Brad, det er Devon og det er Rich. Han er sødest.
- Hun vil bare ydmyge mig! - Jeg er ni og skal synes om det.
- Jeg kan godt lide det her. - I to er ens!
Jeg synes, at de er gode.
Skal jeg brændemærke mit eget barn som "tåbelig"?
Det er min dagbog. Jeg skriver mine tanker og den slags.
God idé. Jeg har forsøgt, men jeg er for doven.
Jeg kan læse, hvad jeg har skrevet engang.
- Det lyder godt. - Næste gang er det din tur.
- Næste gang? - Regressionshypnose hos Harriet.
Det har du aldrig været med til, vel?
Nogle gange betyder det, at man får en masse ting at vide.
Jeg var alene med min mor.
Jeg tænkte ikke så meget på, hvem far var og hvor han var.
Jeg forstod vel, at der manglede noget, -
- men som barn lever man sit liv-
- uden at tænke på, at det kunne have været anderledes.
Allie? Er din mor derinde?
Jeg er vist tidligt på den. Jeg er for meget inde-
- og trængte til at komme ud.
Din søn Luke...
Han syntes godt om dig.
- Hvorfor siger du det? - Jeg synes, at du skal vide det.
Tak, min ven.
Mange tak.
Når man bliver ældre, får man sværere ved at tage tingene, som de kommer.
Men nogle ting er så svære, at ingen burde opleve dem.
Han vil falde.
Allie og jeg står hinanden nær.
- Hvordan vil du fortælle det? - Jeg ved ikke, om jeg vil.
- Hun skal have det at vide. - Det skal hun da ikke.
Allie og jeg har det godt.
Jeg kender dig ikke. Jeg ved ikke, om du skal være hendes far.
Hun er en sød, lille pige.
Sker det, at hun spørger om sin far?
Af og til.
Så siger jeg, at han var rar, men at jeg ikke kendte ham så godt, -
- og at mennesker kan være vigtige for hinanden en kort tid.
- Vil hun ikke møde ham? - Nej... det vil hun ikke.
Jeg vidste...
Jeg kendte ikke til dig, men jeg vidste, at hun... pokkers!
Jeg lader, som om det her er helt i orden, men det er det ikke.
Hvad laver de?
Hvad vil de have ud af det her?
De vil forbedre os, og samtidigt bliver de selv bedre.
Det kan være begyndt som en stor katalogisering af vores planet.
En katalogisering af alt.
Mens de bliver ved, får de en fuldkommen indsigt.
Og Allie er resultatet. Men de er klogere end os.
Vi forstår ikke deres bevægelsesgrunde.
Evolutionens pris er, at et valg udelukker andre muligheder.
- De har måske mistet noget. - Måske noget enkelt...
Og nu har de fået det tilbage.
Det er måske blevet mere end det.
Fra første gang jeg så det lig i Groom Lake, -
- har jeg villet kunne forstå dem, se tingene på deres måde.
Jeg føler... Det her har jeg aldrig sagt før.
...som om jeg er med dem... Nu er vi tæt på, Mary!
Vi vil have pigen og tale med dem gennem hende.
Det her har jeg ventet på hele livet, men jeg vidste, at det ville komme.
Hvad jeg ikke vidste, ikke engang kunne vide, var-
- at jeg ville finde en at dele oplevelsen med.
Hej!
Det var sandelig en overraskelse! Mange tak.
Jeg ser også frem til at mødes.
Overraskelser er blandt livets glæder.
Det er sket noget nyt. Allies far er dukket op.
Interessant... Det må vi gøre noget ved.
Jeg kan ikke klare, at jeg ikke har kontrol.
- At andre trækker i trådene. - Der er ingen, der har kontrol.
De er mere avancerede end os, men de er ikke Gud.
- Det ser sådan ud herfra. - Nogen spiller under dække med dem!
Myndighederne mørklægger alt.
Jeg tror, at de er lige så forundrede som os.
- De kender i hvert fald til det! - Bla, bla, bla...
Alle føler sig som ofre.
Nogen må gøre noget! De fører os til deres rumskibe!
De gør ting ved os, men vi taler bare.
- Hvad kan vi gøre? - Med den indstilling - ingenting!
Synes du, vi skal kæmpe? Jeg er blevet bortført mange gange.
Vi kan ikke slås mod dem!
Har du forsøgt at gøre modstand, Ray?
Det synes jeg, men det er ikke spørgsmålet.
Det er en ting med os i gruppen, men andre betragter os som skøre.
- De tror, vi finder på det. - Alene har vi ikke en chance...
...men hvis der var beviser...
- Du var inde på samme spor, Charlie. - Ja, det var jeg.
Er du ikke det længere?
Der er sket noget, som fik mig til at ændre mening.
Kom nu, piger!
Hvis du laver en liste over superkræfter...
...så skal den være med. Hun kan påvirke tiden.
Vi går tilbage til bilerne.
Har I fortalt Allie det?
Vi har diskuteret det, men vi ved ikke, hvordan vi skal bære os ad.
Vi vil forstå det, før vi forsøger at forklare hende det.
Allie kan sikkert forklare jer det.
Hvor romantisk. Sjælefrænder, der finder hinanden mellem stjernerne.
- Føler du dig truet af Lisa? - Hun har altid søde fortællinger.
- Som om rumvæsener var søde! - Lad Lisa tale ud.
Jeg klarer mig uden hjælp, Charlie. Det har jeg gjort i ni år.
Kan du fortsætte, Lisa? Du synes vel ikke om at være alenemor?
Jeg kan ikke lide, at man synes, nogen skal tage sig af mig.
Jeg vidste jo ikke, at jeg var far før i går!
Jeg har ikke brug for hjælp.
At du aldrig har fået nogen, betyder ikke, at du ikke har brug for en.
Du bor i en lille lejlighed og forsørger dig som trommeslager!
- Hvad fanden ved du om mit liv? - Jeg ved, hvad jeg har set.
Du skal ikke have meninger om mig og min datter.
Hvad tror du, Allie foretrækker:
At du blev bollet af en musiker, eller at hun blev til på en UFO?
Hvad kom du for, hvis du bare sidder og er ubehagelig?
- For at se dig. - Gå ad helvede til!
- Der har jeg været - flere gange. - Nu må du holde op!
Jeg er træt af din venindes evige brok.
"Far var halvt rumvæsen" og det fis.
Så det var du ikke klar over?
Sådan et dukker op hos farmor og boller hende tyk.
Ni måneder senere bliver en hybrid født.
- At du kan holde dig selv ud! - Vil du gøre noget ved det?
- Mine herrer! - Han giver bare problemer.
- Vi er her for at hjælpe hinanden. - Han gør kun tingene værre.
Du rakker bare ned på det, vi andre fortæller.
- Hvilken nærkontakt har du haft? - Godt spørgsmål.
Du sagde, at du gjorde modstand. Fortæl om det.
- Hvad glor du på? - Vil du ikke besvare deres spørgsmål?
- Vil I høre min beretning? - Sid ned, Ray.
- Her er min beretning. - Hvad laver du?
Få pistolen væk! Det der er fjollet! Få den væk!
Nej... Jeg har et bedre forslag.
Gå over til hjørnet der!
Sæt jer på gulvet, så jeg kan se jer.
Jeg skyder den nye først, og så jer andre.
- Det her behøver ikke ende galt. - Han vil skyde os!
- Han skyder ingen. Han viser sig. - Så det mener du?
- Så skyd mig dog! - Hvad skal det her gavne?
- Sæt dig! - Jeg blev bortført af rumvæsener.
Tror du, at jeg er bange for din legetøjstrompet?
Sæt dig, helt. Ellers skyder jeg din tilkommende.
Vi kan finde en løsning, hvis vi taler sammen.
- Gør nu, som dr. Penzler siger. - Giv mig pistolen. Hører du?
Giv hende den.
Jeg kan ikke tænke, når telefonen ringer.
Dorothy! Gå hen til vinduet og træk for.
I andre bliver, hvor I er, og I gør ikke noget dumt.
Skynd dig, Dorothy! Gå tilbage til de andre!
Hvad er det? Hvis er det? Er det din?
- Svar. - Mener du det?
Men sig ikke noget dumt.
Du ringer ubelejligt.
Allie løber ikke bare væk. Sådan er hun ikke.
Det går ikke. Min datter er forsvundet.
- Læg på! - Har hun det godt?
Der er ikke sket noget. Hun er bange, men uskadt. Du, Nina...
Afslut!
Hjælp ham op!
- Cellofan! - Kan nogen finde cellofan?
Her kommer det, Charlie. Jeg har et tørklæde.
- Hvor skal du hen? - Jeg henter mit tørklæde.
Charlie skal på hospitalet.
- Jeg var vist ikke til nogen hjælp. - Det behøver ikke blive værre, Ray.
Alt bliver bare værre, dr. Penzler.
- Hvad vil du gøre? - Jeg må tænke.
Er der andre, som har en mobil? Sluk dem og skub dem herover.
- Min ligger i frakken. - Hent den.
- Hvad nu? - Jeg tænker.
Det har Charlie ikke tid til.
- Ring til FBI. Hvilken mobil er din? - Den, der kan klappes op.
Den her?
Hvad skal jeg sige? Hvad skal jeg sige til FBI?
At jeg er bevæbnet og vil skyde folk, hvis mine krav ikke bliver opfyldt.
Vi skal dø!
Hold kæft! Jeg skyder kun, hvis jeg ikke får min vilje.
Hvilke krav stiller du?
Jeg vil møde chefen for rumvæsenprojektet.
Will Smith eller Tommy Lee Jones?
- Jeg ved ikke, hvem... - Ring nu!
Ja, ja...
FBI, tak.
- Hvad vil du sige? - Jeg vil fremføre mine krav.
Dræber du folk, hvis du ikke må tale med chefen for et hemmeligt projekt?
- Ynkeligt! - Alle ved, at Ray er ynkelig.
Jeg skulle ikke være gået med i denne gruppe. Den er kun for hvide.
Ved I, hvor mange asiater, der er blevet bortført?
Måske syv, og når jeg ikke skjuler det, går det sådan her!
Bortført af Homer Simpson!
- Er det FBI? - Svarer de? Der kan du se!
Jeg hedder Harriet Penzler, og jeg håber, De kan hjælpe mig.
Vi er en gruppe mennesker, og en af os er blevet skudt...
Hvad laver du, Lisa?
Vent et øjeblik.
Sæt dig! Hvor skal du hen?
Hvor sødt!
Hele familien er samlet.
Allie... Vær ikke bange. Kom herhen.
- Vi er ti voksne og et barn. - Sæt dig.
Hør efter...
Jeg vil ikke have politi her, og ingen forhandlere...
Det hele skal nok gå. Jeg lover at passe på dig.
...så begynder jeg at skyde folk.
Jeg vil have nogen her om et kvarter.
Det skal nok gå.
Ray er bare lidt vred.
"Ray er bare lidt vred..." Nej, Ray er skiderasende!
Det burde du også være. Se, hvad de gjorde mod dig og Charlie.
Hvordan kan du acceptere det uden at gøre noget?
- Det der behøver vi ikke tale om. - At Allie er et reagensglasbarn?
Din skiderik!
- Er Charlie såret? - Ja.
- Bliver han rask igen? - Jeg ved det ikke, skat.
- Hvis han kommer på hospitalet... - Først skal mine krav opfyldes.
Det er universitetsvagten. Dr. Penzler?
- Der er hørt skyderi... - Hænderne op!
Hold hænderne oppe!
Sådan her er det: De mennesker er min gidsler.
Jeg har skudt en af dem. Jeg er vred og uberegnelig. Se på mig!
Nu venter vi på FBI.
To sikkerhedsvagter til er på vej hertil.
- Hvad skal jeg gøre ved dem? - Gå ud og tal med dem.
Tøm området. Sig, at noget er eksploderet, -
- eller hvad De vil, bare vi kan være i fred, til FBI kommer.
Gør ikke noget dumt, for så vil folk dø.
Nu kan du gå.
Hvad vil du med det her?
Vi har ingen kontrol over verden. Det ved du godt.
Der sker ting. Hvorfor? Er det Guds vilje? Fandeme nej!
- Sådan synes jeg også af og til. - Nedlæg terapien! Jeg er ikke skør.
Jeg har oplevet en del, men kun tåber som jer tror på mig.
Hvad jeg skal gøre? Myndighederne må forklare sig i tv.
De skal sige, at jeg taler sandt, og så vil ingen...
...mene, at jeg er skør igen. Var det svar på spørgsmålet?
Vi gør, som han vil. Vi tømmer området og evakuerer huset.
Når FBI kommer, må de overtage.
Sørg for afspærringer.
Kom du hertil, fordi du blev bange for noget?
Der kom nogle mennesker...
Og du troede, at de var ude efter dig.
Jeg begyndte at løbe... og så...
Jeg ved ikke, hvad der skete.
- Du gjorde noget... - Det tror jeg.
Denne vej!
Ved I, hvad der bekymrer mig? Hvem der skal fodre mine katte?
Vi kan snart gå herfra, så kan du selv fodre dem.
- Og hvis det ikke går sådan? - Så får de mad af rumvæsenerne.
De er vel venner med dine katte?
Hvad er der? Hvad ser du på?
Tror du, dine bekymringer forsvinder, fordi du er ond mod andre?
Nej, men jeg glemmer dem en tid.
Benzinbiler. God tænkt.
Tag den.
- Det er til dig. - Sæt dig.
Jeg kan se jer. Hvad jeg forlanger?
Et krydstogt Jorden rundt og en lodseddel med gevinst?
Kom op og lad os tale om det. Kun dig.
Dine venner kan vente dernede.
- Sæt dig! Hvad laver du? - Jeg skal have is til min nakke.
I morgen, når FBI har låst dig inde eller skudt dig, skal jeg arbejde, -
- og så vil jeg se så frisk ud som muligt.
Tager du noget vand til Charlie?
Er der flere?
- Klarer du dig? - Ja.
Han skal herfra.
Jaså? Jeg håber, damen der er på vej op, mener det samme.
Jeg holdt af ham, så snart jeg så ham.
Også jeg.
Luk op.
Flyt dig, så jeg kan se hende.
- Var det dig, der bad om FBI? - Ja.
- Så kan du tale med mig. - Ved du, hvad det drejer sig om?
"Mand hos terapeut har taget gidsler og vil tale med FBl-agent."
Jeg ville have en fra FBI's projekt om rumvæsener.
Ligesom i X-Files? Så er det mig, du skal tale med.
Jeg vil forklare, hvordan landet ligger.
Jeg har skudt ham, og han dør, hvis han ikke bliver behandlet.
Hvis jeg ikke får min vilje... Gidslerne betyder intet for mig.
Hun var en af dem, der ville fange mig i parken.
Jeg vil have det sådan her: Jeg vil have det offentliggjort.
Ring til New York Times og CNN og fortæl det I ved.
Du har underskrevet vores dødsdom. Hun får os ryddet af vejen!
Jeg ville foretage sådan et opkald, -
- men hos os lever den kolde krig endnu.
Det er forkert at holde den slags hemmeligt. Det er alle vist enige i.
- Det her angår hele verden. - Ved du, at hun repræsenterer staten?
- Hun er måske en af dem. - Sæt dig ned.
Lad den lille pige følges med mig. Den slags sætter folk pris på.
Giv mig pigen, så gør jeg hvad jeg kan for dig.
Se hendes øjne. Det er et rumvæsens øjne.
- Hold kæft, Wilson! - Giv mig pigen.
Lad Allie gå. Så undgår hun at komme til skade.
Rejs dig, Allie.
Rejs dig op.
Du har noget, jeg vil have, og jeg har noget, du vil have.
Forsvind.
Forsvind!
- Her kommer din far. - Jeg vil vise dig, hvor vi har folk.
- Hvordan ser det ud? - Han truer med at dræbe pigen.
I skulle jo hente hende.
Det blev noget rod, men jeg skal nok tage mig af det.
Jeg lover ham alt det, han vil have, bare pigen slipper.
Vi skal ikke have nogen dødsfald.
Du er god mellem stolperne. Du havde en fin redning i går.
Jeg narrer mig selv.
Jeg tror, hvis jeg tror, jeg redder et skud, så tror angriberen det også.
Hvordan når du frem til stolpen?
Ved at tænke på det, men det virker måske ikke mere.
Ved du, hvorfor du er her? Ved du, hvad det her handler om?
Nej, ikke endnu, men det finder vi nok snart ud af.
Det er jo de store ideers år.
Jeg tror, jeg besvimer. Kan du give førstehjælp?
Tag min højre arm og læg den over mit bryst.
- Men jeg skal ikke rulle rundt. - Hvad gør jeg så?
Så skal du give mig kunstigt åndedræt.
Undskyld, det jeg sagde om, hvordan du bor. Jeg var bange.
Allie har ret i, at mennesker bliver onde, når de er bange.
Hun er en skøn pige. Du har gjort det godt.
Ring til CNN, hvis du vil have dem herhen.
De ville tro, han var skør. Han må bevise, at han ikke er det.
Medierne er her om et kvarter. Det er så godt som klaret, tåber.
Hvem var det, der skød?
Hvad fanden laver I? Hvad troede I, det ville give?
Det var en misforståelse.
Næste gang den slags sker, -
- skyder jeg pigen og smider hende ud.
Mary!
For fanden, Ray, lad pigen være i fred.
- Du bliver der! - Tror du, du er Gud, din taber?
Hold kæft!
Han er ikke Gud, han er bare et ynkeligt menneske.
- En mand uden tro. - Tro?
Taler du til mig om tro?
Gud slår til og så bang! Din søn er væk. Luke er ikke mere. Hvorfor?
Fordi alt i den her verden er godt, -
- eller fordi vi lever i en kloak, hvor intet giver mening?
Men du har din tro. Selv om din søn er død uden grund.
Du bliver bortført og tortureret, men du har din tro.
Uden den ville livet være meningsløst.
Så kan du lige så godt dø, for livet giver ikke mere mening end som så.
- Hvad gør du? Ingen skulle jo dø! - Hvad jeg gør?
Jeg prøver at holde pigen i live. Min skytte fik en god chance.
Han missede. Træk dine folk tilbage.
Hvad synes du, vi skal gøre?
Skal vi ringe til CNN og bede dem komme?
Intet er vigtigere end denne pige.
Vi må ikke miste hende.
Hej, Ray. Jeg beklager det, der skete ved vinduet.
Nogen har set for mange "Dødbringende våben" film.
Se op på vinduet.
Sørg for, at jeg får det jeg vil have, og at jeg får det nu.
Gå ind og sæt dig hos mor og far.
Du skal ikke være bange mor, der skal nok gå alt sammen.
Det her vil føre til mange ting.
Men det skal nok gå alt sammen.
Jeg håber, du har ret.
Ellers må du bede til at din morfars side af familien griber ind.
Vi må skyde ham!
Jeg vil ikke bidrage til, at flere bliver dræbt.
Ved du, hvem der er derinde, bortset fra pigen?
Hendes mor og far - Charlie. Det betyder, at han ved det.
De ved en hel del, og de har dårlige erfaringer med os.
De må fjernes, ligesom dr. Penzler.
Jeg kan ikke risikere, at de lækker historien, de er overflødige.
Det er mig, der har kommandoen, Mary.
Træd et skridt tilbage. Fald ned.
Undskyld, du har ret.
Jeg er bare blevet lidt nervøs, fordi de to har mødt hinanden.
- Vi skal ikke have lig på bordet. - Selvfølgelig ikke.
- Jeg skal på toilettet. - Tag en kop og giv den hele armen.
Hvordan går det med ham, Lisa?
Han trækker stadig vejret. Hvad med dig?
Jeg vil bare gerne slippe for flere dårlige nyheder.
Mr. Watson...
Luke var ikke vred på dig mere, da han døde.
Ikke?
Han vidste, at det var den slags, der sker.
Han var ved at blive voksen, og det var svært for jer begge to.
Han holdt meget af dig, og det tænkte han på, da han døde.
Jeg ville bare gerne se ham en gang til.
Jeg ville gerne fortælle ham, at jeg er ked af det, der skete.
Det ved han, mr. Watson.
Han ved det.
Det er godt nok, far. Du kan komme videre.
Jeg ved godt, hvorfor de mennesker er så interesserede i dig.
Nå det bliver mørkt, skyder vi igen. To mand trænger ind i korridoren.
Vi har også en på taget, der kan slå til samtidigt.
- Og han skyder pigen... - Det er folk, der kan deres kram.
- Og de andre? - De er ikke noget problem.
Jeg vil ikke have, at min far ser det.
Du ligner en studerende. Hvad arbejder du med?
En teori jeg har. Deres fartøj drives ved tankekraft.
Allie kan have de samme kræfter, men i større omfang.
Hvor længe har du haft et forhold til min datter?
Cirka seks år.
Får du noget specielt ud af at ligge med chefens datter?
Chef? Jeg troede, vi var venner.
Jeg elsker Mary, og jeg tror, hun elsker mig.
Få dit skrivebrod tømt inden i morgen.
Jeg vil aldrig se dig her på kontoret mere.
- Hvordan føles det? - Hvad er det, der sker med mig?
- Hun har det i sit DNA, ikke? - Det gør hende til den, hun er.
Jeg har aldrig troet, at din morfar var et rumvæsen.
Kunne din far gøre ting?
Jeg så det ikke, men det kunne han.
Men du kan ikke?
Jeg kan spille på tromme og synge. Det er mange imponerede af.
Jeg ved altid, hvor du er, hvordan du har det, og om du er i sikkerhed.
Jeg troede, det var fordi jeg er din datter, og fordi du elsker mig.
Det kan selvfølgelig være det.
Var det fordi din far gjorde sådan, da han blev syg?
Du er ikke min far, elskede. Du har så meget andet...
Du har også Charles' familie.
Er alle på plads?
- Han holder ikke meget længere. - Du har meget på samvittigheden.
Han skal have hjælp, Ray. Vil du bare se til, mens han forbløder?
Du kan ikke forandre noget af det, du var med til, mr. Morrison.
- Hvad taler du om? - Manden i skoven... da du var otte.
Ham der gemte dig. Han var ikke fra rummet, han var sindssyg.
- Tal ikke om det der! - Du kommer bare til at skade andre.
- Det forandrer ikke det, du oplevede. - Ti stille!
Det ville selvfølgelig være lettere, hvis du kunne skyde skylden på dem.
Sige, at det var dem, der tog dig...
Det er værre at tro, at det er os, der er uhyrerne.
- Ti stille! - Hun er et barn og forstår det ikke.
En dag står du foran Herren og skal forklare dig for ham.
- Du vil blive nødt til at sige det. - Jeg har ikke noget at forklare.
Forklar Dales søn! Forklar cancer! Forklar krig!
Forklar mig det! Jeg vil vide, hvorfor det hele skal være så svært!
Undskyld, jeg sårede ham. Tilgiv mig!
Allie...
Hvad gør du?
Se på mig, Charlie.
Se på mig.
Se på mig, far.
Er han helet?
Hvad synes du, vi skal gøre nu?
- Ja, Ray. Hallo? - Det her er Allie.
Vi kommer ud alle sammen. Sørg for at ingen skyder.
Jeg går med jer.
De kommer ned!
Hun kommer med os, hvis vi lader de andre være.
Er I klar?
Mary... du må ikke gøre det her.
- Hvad? - De tillader ikke, du skyder nogen.
De tænker ikke på Lisa og Charlie, kun på Allie.
- Hvor er de? Vi prøvede at få Lisa. - Lisa var hjælpeløs. Allie er stærk.
- Hvorfor skulle det her virke? - Jeg vil i hvert fald prøve.
Du må ikke gøre det her.
Hør på mig...
Lad det ligge, også selv om det koster dig projektet.
- Før du er gået for vidt. - Der er de!
Kan du ikke bare forsvinde?
Du er en belastning for projektet. Du er ikke god nok.
Du aner ikke, hvad jeg har gjort!
Jeg vil ikke have mere blod på hænderne!
Er alle klar?
Hold målet i sigte.
Løb! Tag pigen med. Det er en fælde.
Løb! Det er en fælde.
Der sker ikke noget, kom her.
Jeg hjælper jer. Kom bare. Jeg skal nok hjælpe jer alle sammen.
Der sker ikke noget.
Kom bare!
Jeg skal nok passe på dig.
Miss Crawford...
Nu kan jeg gå med dig.
Lille pige...
...du har en fantastisk hjerne.
Oversat af: Mogens Hansen